Översatt av Vajnis
Tror du att hon lever? Att hon faktiskt överlevde?
Vem?
Vem? Xev! Den riktiga Xev, inte Prince-Xev,
Jag menar, den Xev som var Prince i Xevs kropp.
Hon kanske lever. Kanske inte.
Vi vet inte det med säkerhet, hursomhelst.
Kai?
Stan?
Jag är här uppe.
- Det finns inga fotspår i sanden. - Finns det inte det-
-måste hon vara kvar i staden, eller hur? - Kanske det.
Finns det inga fotspår måste hon vara kvar.
Dom har ballonger på planeten, och vi vet inte om Xev fortfarande lever.
Jodå, det vet vi.
Hej, grabbar. Vilken tid det tog.
- Vill du ha vatten? - Ja.
Jag är trött, Xev. Trött på sitta fast här,
och trött på att vara kapten på det här skeppet
och jag vill bara hitta nåt ställe
där det är lungt och tyst. Är det för mycket begärt?
Nej.
Vi har letat efter ett nytt hem hela tiden, eller hur?
Har vi kommit närmare det målet?
Och anta att vi tar oss ur omloppsbanan, sen då?
Vart ska vi ta vägen, vad ska vi göra?
Hittar vi något bättre?
Eller blir vi bara uppätna av något hemskt?
Vad säger du, Stanley?
Vad jag säger, Xev, är att det Ljusa Universum är borta,
och nu är vi i Dark Zone,
universumet med ondska och kaos och fördärv.
Och kanske är vatten-planeten det bästa vi kan hitta.
Om det finns en stad därnere som är okej,
då behöver vi inte fly längre!
Ja, tills det stället attackeras från luften av Eld.
Kai kommer skydda oss. Det kommer du väl, Kai?
Tills mitt proto-blod tar slut.
Och... jag kan inte skydda er båda hela tiden
om ni inte är tillsammans, hela tiden.
Skydda mig, min hingst!
Visst, så blir det nog.
- Lexx. - Ja, Stan?
Jag vet att din mage är tom,
men jag frågar dig, som en personlig tjänst...
tror du att du kan uppbåda energi nog, att bara
få ut oss ur denna hemska del av universum?
Jag kan inte flyga någonstans innan jag har ätit.
Tyvärr, Stan.
790, hur långt är det kvar
innan Lexx bana går så lågt att vi kraschar in i en planet?
Vi kraschar om 151 timmar.
Lexx, hur mycket mat krävs för att bryta oss ur banan?
Massor, Stan. Jag kan inte flyga
förrän jag har ätit massor, Stan. Jag är mycket hungrig.
Ja, ja.
Kai, du sa att städerna på Vatten har massor av mat.
Det har dom, men jag vet inte om vi hinner transportera nog med mat
innan Lexx bana är så låg att vi kraschar.
Kai, du skjuter mig ur min bana.
Tack, 790.
Det är ont om tid, så vi måste besluta oss snart.
Jag vet inte, okej? Jag vet inte vad jag ska ta för beslut.
Utom att jag måste sova på saken, det är mitt beslut, okej?
- Jag vill också lägga mig ner, Kai. - Du sover inte, 790.
Vem pratar om att sova?
Ja, det gör hon - nej, det gör hon inte.
Ja, det gör hon.
- Hej, Lyekka. - Hej, Stanley.
- Åh, jag har saknat dig. - Jag har saknat dig med.
- Lever du? - Nej.
Är det här... drömmer jag?
- Ja. Är det inte underbart? - Jo.
- Lyekka, jag tänkte... - Vad?
- Du är ju en växt, eller hur? - Ja.
Och du är alldeles slät mellan dina ben.
Jag är alldeles slät mellan mina ben.
Så det betyder att du inte kan älska på ett normalt mänskligt sätt.
Nej, Stan. Det kan jag inte.
Tror du att du kan det det, på ett kreativt sätt?
Vad menar du, Stan?
Jag menar,en kvinna kan få en man att må bra... om hon vill...
du vet, hon gör vissa saker, rätt.
Jag vill att du ska må bra, Stan.
Åh, okej.
Jag är klar.
Vad var det?
Jag är hungrig, Stan. Och jag vill få dig att må bra.
En dröm. Bara en dröm.
Stan, vad är viktigast? Mat åt Lexx, eller hitta nytt hem?
- Varför inte båda? - Vi måste välja.
Men, Xev, jag är inte bra på att välja saker.
Kai, jag vet att du inte behöver nåt, men vad tycker du att vi ska göra?
Jag tycker att du ska välja något som gör dig lycklig.
Det hjälpte ju mycket, Kai. Tack ska du ha.
Xev... där har vi massor av mat.
Det här kan vara rätt ställe.
Det finns många städer på Vatten. Här odlar vi mat åt allihopa.
Hur många är ni som odlar?
Det är jag, Tulip, och Daffodil. Jag antar att det bara är vi tre,
just nu iallafall, tror jag.
Är det era fartyg?
Skeppen levererar mat till dom andra städerna.
- Vad får ni i utbyte? - I utbyte?
Ja, jag menar, ni levererar all denna mat, får ni inget tillbaka?
På Garden tycker vi om att odla mat. Det underbara Garden ger, Xev.
Det gör oss lyckliga.
Jag undrar, du sa att det bara var ni tre? Finns det några hanar här?
- Självklart! - Var då?
Överallt! Jorden är mycket fertil här.
Kan tänka mig det.
Den är ivrig att ge näring. Att få saker att gro och växa,
starka och tjocka.
- Ja, det funkar för mig. - Det gör oss lyckliga.
Jag blir nog också lycklig här.
Tar hit alla myggor, kanske vi får ihop nog med mat åt Lexx.
Ja, kanske det.
- Men vi måste nog börja nu. - Jag håller med, förutom...
Vad?
Xev, Öppna ögonen! Det är ju en underbar stad.
Vi har all möjlig mat att välja bland, attraktiva människor,
jag menar, varför så bråttom?
Mindre än 150 timmar är brådskan, minns du väl.
Jag bryr mig inte om det där längre.
- Hej. - Hej.
Daffodil, var är era hanar?
Dom är... överallt.
Var, överallt?
Det här en hane, ser du? Den har en ståndare.
Och det här är en hona.
En del av växterna är både hane och hona på samma gång,
men... jag gillar dom allihop.
Du är en hona, eller hur?
Ja. Jag tror det.
Så... det fins hanblommor här men inga mänskliga hanar?
Nej, det gör nog inte det.
Stanley kommer att gilla det.
Vi tycker om döda saker.
Varför det?
Ja, när något dör här,
lägger vi tillbaka det i jorden...
så att det hjälper till att skapa nytt liv.
Du kan hjälpa oss skapa nytt liv.
Hej, Lily, vad fint ni har det här.
Jag tycker också om det.
Ja. Mycket attraktivt.
Fullt av underbara blommor.
Ja. Sådana blommor man vill ta.
- Jag hoppas jag inte stör dig? - Nej.
Eftersom jag kommer att vara här ett tag,
kanske jag borde berätta lite om mig själv.
Jo, jag är bara en kille,
med hopp och drömmar, stort hjärta, med känsla för äventyr.
Ibland attraheras jag av vackra saker.
Som, blommor?
Ja, ja. Som blommor - Lily!
Ja, och ibland i en stor underbar bukett
där bara en blomma står ut mot dom övriga.
Åh, jag vet vad du menar.
Det är alltid en växt man älskar mer än dom andra,
som man vill röra, smeka, och älska ihjäl.
- Jag vet exakt vad du menar. - Gör du?
Ja, jag vill vattna din trädgård, Lily. Får jag göra det?
Ja.
Det här kan ta en stund.
Hej! Döde man. Hur är läget?
Det finns inga mänskliga hanar här, bara hanplantor.
Vad menar du, det är ju bara du, jag, och Xev...
Och dom tre trädgårdstjejerna.
- Är det allt? - Det verkar så, ja.
Tråkigt att... för Xevs skull.
Ja, det finns inga män här.
Du har rätt. Jag vill inte stanna.
Inte? Inget problem. Jag slutar.
Du kan vara kapten på Lexx.
Jag har hittat något jag verkligen gillar, okej? Det kan du också göra.
Jag är säker på att det finns en stad du gillar nånstans på den här planeten.
Men Kai, då, vart tar han vägen?
Han kan ju inte skydda oss bägge om vi är på olika ställen, eller hur?
Och planeterna ligger i krig med varandra.
Stan, kan vi inte ta med oss så mycket mat vi kan,
åka till Lexx och sen hitta en planet som passar oss båda?
Jag är lycklig här!
Xev, jag menar det...
...jag slutar. Okej, ta myggorna, ta med käk till Lexx, jag bryr mig inte!
Jag har inte nyckeln.
Du vet vad du måste göra för att få den.
Den kan alltid överföras i dödsögonblicket, eller hur?
Vad ska du göra då, Xev? Döda mig?
Det kanske jag borde.
Kai?
Kai!
- Ja? - Var är du?
- Här borta. - Var?
Här.
Xev, om du ska mata Lexx måste du åka tillbaka nu,
och återvända med dom myggor och mygguppfödare som är färdiga.
- Vad gör du? - Komposterar.
Varför är du nedgrävd i jorden?
Det är... det naturliga sättet för alla döda ting.
Så du tänker vara nedgrävd tills när då?
- Tills du ruttnar?! - Om du inte vill annorlunda.
Men jag har inget kol kvar i mig, så det tar lite tid.
- Jag drar. - Vart ska du?
Jag vet inte. Någonstans, bättre än det här stället.
- Tulip? - Ja?
Om du inte har något emot...
Jag vill ge dig någonting. Är det okej?
Javisst. Det är okej.
- Det är saftigt... - Oh yeah.
- Och det är sött. - Åh, jag gillar sött.
- Och det är halt. - Jag gillar verkligen halt.
Och det är mjukt.
Och det är moget.
Okej, nu gör vi det. Jag är redo.
Ta en tugga.
Ja, jag har ätit dom här förut...
- Jag ville att du skulle ha den. - Tack.
Är det något annat du vill ge mig?
Ja. Senare.
Jag är beredd. Är du?
Ja.
Bra.
- Vänta, den växer. - Det kan du räkna med.
Jag tycker om när den växer fort. Mycket fort. - Jag med.
Jag vill ha dig. Jag vill ha dig nu.
Vill du ha mig?
Jag vill så min säd i din täppa.
Åh, Okej.
Så här. Sätt dom med samma avstånd emellan.
På så sätt gror dom bäst.
Nej, nej.
Jag vill att du, ska göra med mig,
det jag vet att du vill göra.
Tack. Tack. Det är bra.
- Kai. - Hej, Stanley.
Hur går det med komposteringen?
Åh, komposterings-processen är mycket lång.
När mitt proto-blod sinat,
kommer min kropp att gradvis återvända till jorden i form av
icke-organiska basiska föreningar.
- Bara du är glad så... - Det gör mig inte glad.
Du är mycket underlig, vet du det?
Vad tycker du att jag ska göra?
Zev från B3K.
Fel.
Rätt svar är... beröm alltid din man.
Medge aldrig hans brister. Duktig baby.
Xev, jag har tänkt på dig. Jag vill ha dig... på en gång.
Okej, Lily, jag är desperat.
Jag planterar dina frön, jag vattnar din trädgård, jag rensar ditt ogräs.
Jag gör vad som helst, precis vad som helst!
Svara bara på frågan... vet du egentligen vad sex är?
Sex är när en honplanta befruktas av en hanplanta,
och en ny planta skapas.
Vet du något om sex mellan människor?
Jag vill lära dig om sex mellan människor,
jag vill lära dig det. Kan du göra det?
Om jag kan.
Okej, bra. Så här går det till.
Det krävs två till det här. Du måste hjälpa till, okej?
Okej. Det är så gör man det.
Det här gör inte mig lycklig.
- Jag vet hur man gör dig lycklig. - Jaså, hur då?
Jag kan ge dig en fin växt.
Fast nu, är jag inte intresserad av växter.
Men det är det vi gör på Garden.
Vi odlar växter för att göra folk lyckliga!
Kvinnor, utan några kläder, mycket nära mig - det gör mig lycklig.
Men växter, det gör inte mig lycklig.
Vi kan säkert skapa en växt som gör dig lycklig,
åtminstone lite grann?
Just nu, kan jag ärligt säga,
att det inte finns någon som helst växt som ni kan...
Vilken växt som helst?
Vilken som helst som du har sett.
Men hur då?
Vi kan ta fram den åt dig... ur dina drömmar.
Kan ni? Perfekt!
Måste jag?
Låt Garden drömma.
Stanley - låt Garden drömma.
Det underbara Garden ger.
Lyekka!
Stan!
Åh, Lyekka.
Jag drömde precis om dig.
Jag är glad att du drömde om mig.
- Jag är hungrig. - Nej, Lyekka, nej.
Jag vet att du behöver protein,
men jag vill inte att du äter dom.
Jag vill att du lär dom hur man gör en man lycklig, på kreativa sätt.
Jag gillar dig, Stan.
Lyekka... dom där är säkert jättegoda?
Nej.
- Hej, Lyekka. - Han är död.
Det har du rätt i. Så... hur går det för dig?
- Samma gamla visa. - Samma gamla visa.
Lyekka? Lyekka?
Det är fint här. Och jag gillar dig.
Gör du?
Åh, du är min bästa favoritväxt nånsin! Jag gör precis vad du vill.
Du ser riktigt god ut.
Gör jag?
- Jag vill äta dig. - Åh, vill du?
Jag är en mycket hungrig växt.
Åh, jag vill göra dig lycklig, det vill jag verkligen.
Du är en jättevacker växt.
Tack.
Jag vill göra dig lycklig. Jag vill göra dig lycklig.
Men... vem ska sköta om trädgården?
Det kommer en ny trädgårdstjej, och hon vill också göra dig lycklig.
Nudda mig.
- Det här stället är smaskens. - Du åt upp henne!
Hon var delikat - men maskarna var inte särskilt goda, Stan.
Hej. Jag heter Daisy.
- Hej. - Hej.
- Det var... - Den nya trädgårdstjejen.
Ny trädgårdstjej. Åh, det var ju trevligt.
- Lyekka? - Xev!
Vad är det som händer, Stan?
Lyekka är här nu och hon ska lära Lily och Daffodil hur man,
hur man gör en man lycklig. Vill du också lära dig det?
Nej, tack. Jag drar.
Jag vill inte att du drar, Stan.
Nej, nej, jag stannar här med dig, Lyekka. Definitivt.
Jag tar med mig Kai!
Gör det du. Han gör inte mycket här ändå.
Och, Xev, det finns säkert nån stad med bara hingstar på planeten-
-som blir bra åt dig. - Det gör det säkert.
Garden ger. Åh, Lyekka. I like-a Lyekka.
Jag drar.
Jag åker tillbaka till Lexx.
Jag ska hämta 790, sen ska jag leta upp rätt ställe för mig på Vatten.
Jag vill att du följer med, Kai.
Då kan vi hitta ett ställe vi kan leva tillsammans på.
Det finns inget rätt ställe för dom döda... att leva.
Farväl, Xev.
God.
Lyekka.
I like Lyekka.
Mer, mer, mer!
Xev! Här.
Jag tänkte på en grej. Vi har gjort mycket tillsammans, eller hur?
Du och jag, Kai, robotskallen, den stora insekten.
Ja. Jag säger farväl till Lexx åt dig.
Ja, tack, Xev.
Jag kommer att sakna dig, Stan.
Jag kommer att sakna dig med, Xev. Du kanske hittar ett ställe i närheten,
så att vi blir grannar,
och hälsar på varandra då och då?
Ja, kanske det.
Vem kunde tro, när vi träffades där borta på Klustret,
att saker skulle lösa sig så här bra? Efter allt det sjuka vi stött på.
Jag vill bara säga tack, Xev.
Så, jag antar att det här är ett farväl.
Jag gillar inte farväl, Stan.
Ibland måste man säga farväl.
Men det är sent på dagen, och jag kanske åker direkt i morgon bitti.
Vänner?
Vänner.
Du gillar mig på riktigt, va, Lyekka? Som person, och inte som mat?
Ja. Jag gillar dig.
Ja.
Okej, jag är redo.
Vad?
Jag är hungrig.
Visst!
Är straxt tillbaka, Stan.
Klara, färdiga...
Lyekka, var inte borta länge! Vi har sällskap!
Smaskens.
Översatt av Vajnis.